MOSFILM
Krig og fred af Lev Tolstoj Del 4: Pierre Bezukhov
Instrueret af Sergej Bondartjuk
Manuskript: Sergej Bondartjuk og Vasilij Solovjov
Kamera: Anatolij Petritskij
Scenografi: Mikhail Bogdanov og Gennadij Mjasnikov
Scenografi: Semjon Valjusjek og Said Menjalsjtjikov
Komponist: Vjatjeslav Ovtjinnikov
Lyd: Jurij Mikhajlov og Igor Urvantsev
Tonemester: Dmitrij Korzjikhin
Pierre Bezukhov: Sergej Bondartjuk Natasja Rostova: Ljudmila Saveleva
Andrej Bolkonskij: Vjatjeslav Tikhonov
Ilja Rostov: V. Stanitsyn Grevinde Rostova: KGolovko
Petja Rostov: S. Jermilov
Sonja: I. Gubanova Fyrstinde Marja: A. Sjuranova
Nikolusjka: A. Semin Fyrst Vasilij: B. Smirnov
Spær. A. Steçanova
Kutuzov: Boris Zakhava Karatajev: M. Khrabrov
Denisov: N. Rybnikov Tikhon Sjtjerbatyj: S. Tjekan
Napoleon: V. Strzjeltjik Ramballe: Jean-Claude Balard
Morel: Ju. Milljar Davout: B. Moltjanov
Lauriston: L. Poljakov
Det, jeg gerne vil have et svar på -
- er et militært spørgsmål.
Spørgsmålet er:
Ruslands frelse ligger i dens hær.
Er det bedst enten at risikere at miste hæren Og Moskva -
- ved at udkæmpe et slag -
- eller at forlade Moskva uden at kæmpe?
Det vil jeg spørge Dem om.
Jeg tror ikke på, at slaget er tabt.
Den eneste måde at redde vor hellige hovedstad på-
- er ved at angribe fjenden.
Har jeg virkelig ladet Napoleon nå helt til Moskva?
Hvornår skete det? Hvornår var det -
- at dette frygtelige skete?
Tanken om at give ordren fyldte ham med rædsel.
Altså, mine herrer
Det er mig, der må betale for prisen og gøre skaden god.
Mine herrer Jeg har hørt Deres synspunkter.
Nogle af Dem vil ikke billige dette.
Men i henhold til den magt-
- som tsaren og landet har udstyret mig med-
- giver jeg ordre til retræte.
Dette havde jeg ikke ventet.
Dette havde jeg aldrig forestillet mig.
De trænger til hvile, Deres Excellence.
Ja.
De skal komme til at æde hestekød ligesom tyrkerne!
Det kommer de til. Hvis bare
Om natten den 1. september-
- gav Kutuzov ordre til, at de russiske tropper trak sig tilbage -
- gennem Moskva via vejen til Rjazan.
Jeg ville fortælle dig noget, ma chere.
Der kom en officer-
- og bad om kærrer til de sårede.
Tøm kærrerne og brug dem til de sårede!
Kærrerne er til de sårede!
Skal jeg sende kusken af sted igen?
Åh ja, Gerasim.
Jeg beder dig om at gøre, hvad jeg siger nu.
Javel. Er De sulten?
Nej, det er noget andet.
Jeg har brug for en bondedragt og en pistol.
- Hvis vogn er det? - Fyrstens. Han er såret.
Hvem?
Den tidligere trolovede. Fyrst Bolkonskij. Han ligger for døden.
Af sted så. Lykke til.
- Se, det er ham! - Hvem?
Bezukhov!
Pjotr Kirillovitj! Kom herhen! Det er os!
Pjotr Kirillovitj!
Det er fantastisk! Hvorfor ser De sådan ud? Fortæl.
Lad hellere være med at spørge.
- Bliver De i Moskva? - Ja, det gør jeg. Farvel.
Hvis bare jeg var en mand! Så ville jeg blive hos Dem. Må jeg, mor?
- Har De været på slagmarken? - Ja. Det fortsætter i morgen.
- De er ikke Dem selv! - Jeg ved hverken ud eller ind.
I morgen Nå, farvel! En grusom tid er det!
Farvel!
Med ét føltes det, som om alt var forbi.
Alt var ét stort virvar. Et stort kaos.
Forude lå tomheden -
- og der var ingen som helst vej ud af det.
Der er den. Denne hellige by.
Den ligger for mine fødder og afventer sin skæbne.
En besynderlig, smuk-
- majestætisk by.
Men hvorfor er byens gesandter så længe om at indfinde sig?
Moskva er affolket. Alle er væk.
Hvem der? Russere eller vore folk?
Vore folk! Franskmænd!
Til våben! Fyr! Der er de! Til våben!
Det er dem! Herren være med os.
Jeg sværger på, at det er dem. Fire ryttere!
Få hestene ind. Er De bedsteborgere?
Gå.
Gå. Gå Deres vej.
Benyt Dem af lejligheden til at komme væk.
Jeg forstår Dem ikke.
Forstå Dem ikke Forstå Dem ikke
Angrib!
- Er De ramt? - Det tror jeg ikke.
- Hvem er den mand? - Jeg beklager.
Det skal du få betalt, din kanalje!
Tilgiv ham. Han er gået fra forstanden.
De har reddet mit liv. De er fransk. Jeg er kaptajn Ramballe.
- Jeg er russer. - Den er god.
Hvad stiller vi op med den mand? De reddede mit liv og er franskmand.
Jeg tilgiver ham. Og står til Deres tjeneste.
Udsøgt.
Deres fornavn? Mere beder jeg ikke om.
Monsieur Pierre? Det må gå an.
De kommer med i min aftenbøn.
Jeg har kugler nok i min krop.
En ved Wagram, to ved Smolensk
Og i det her ben fik jeg en kugle ved det store slag om Moskva.
De gør det ikke nemt for os. Det kan De rose Dem af.
Jeg var der.
Virkelig? Så meget desto bedre.
De er en værdig fjende. Et fantastisk folk.
Det bør vores konge anerkende.
Så De er også soldat!
Så meget desto bedre, monsieur Pierre.
Dygtige soldater Og belevne kavalerer. Sådan er franskmænd, ikke sandt?
Passer det, at alle kvinder har forladt Moskva?
Hvilken besynderlig tanke. Hvad frygtede de?
Ville franske kvinder ikke gøre det samme, hvis russerne kom til Paris?
Dén var god. Paris! Men Paris
- Paris! - Verdens hovedstad.
Kender man ikke Paris, er man uciviliseret.
Vodka. Paris er mange ting.
Paris er Talma, Duchesnois -
- Pothier, Sorbonne, boulevarderne
Tilbage til kvinderne. Tænk at begive sig væk, når franskmændene kommer.
Sikke en chance, de er gået glip af!
Man burde da kende os bedre.
Vi har taget Wien, Berlin, Rom -
- Napoli, Madrid, Warszawa. Vi er frygtet, men elsket.
- Og kejseren - Hvad med ham?
Han er den største mand, der nogensinde har levet.
- Er han i Moskva? - Nej, han gør sin entré i morgen.
Kejseren er hæder, genialitet, nåde.
Er De trist? Morel, temperer en flaske mere.
- Nej, det er ikke Mytisjtji. - Det ligner Moskva.
Se den brand!
Det er i Moskva. Omkring Susjtjovskij eller Rogozjkij.
Hvor er det forfærdeligt!
Jeg tror, at hele Moskva står i flammer.
Hvilket dystert lys.
Se der, Natasja.
Du kan se det fra vinduet.
Se, hvor frygteligt det brænder, Natasja.
Hvad brænder?
Moskva.
- Men du har ikke set det. - Jo, det har jeg.
Da Natasja havde fået at vide, at fyrst Andrej var såret -
- at hun ikke kunne få ham at se -
- at han var alvorligt såret, men ville overleve -
-havde hun ikke troet på det.
Men da hun indså, at hun ubønhørligt fik de samme svar -
- holdt hun op med at spørge Og tale.
Fryser du? Du ryster jo. Gå i seng, Natasja.
Hvad? Ja, jeg går i seng med det samme.
- Læg dig i min seng, kære. - Nej, jeg lægger mig her på gulvet.
Mor!
Er det Dem?
Hvilket lykketræf.
- Tilgiv mig. - Jeg elsker Dem.
- Tilgiv mig. - Hvad er der at tilgive?
Tilgiv mig for det, jeg har gjort.
Jeg elsker dig mere nu -
- og mere ægte end før.
Han havde besluttet at skjule sit navn -
- og forblive i Moskva for at dræbe Napoleon -
- og enten gå til grunde eller afslutte Europas lidelser.
Vend om. Forsvind med Dem.
Hun er brændt!
Hun er brændt ihjel, gode mennesker!
Men datter blev ladt alene. Hun er brændt ihjel!
De er en god mand.
Der gik ild i vores hus. Vi for ud -
- og tog det med, vi kunne
Et ikon og noget sengetøj.
Jeg ledte efter mine børn og så, at Katja ikke var der.
Men hvor var hun?
Gode herre, giv mig ro i hjertet!
Vis vej, Aniska.
Vis mig vejen, så skal jeg nok gå med.
Det er for farligt. Medbring forrådet.
Der er ingen tid at spilde.
Ingen adgang. Vend om.
Denne vej, min herre. Vi skal over her.
- Hvor er jeres bygning? - Der! Det var vores lejlighed.
Åh, hun er brændt ihjel! Min lille skat!
Hvad er kammeraten her mon ude på?
- Har De set et barn i dette hus? - Jeg hørte gråd i haven.
Måske er det hans unge. Vi må være menneskelige. Øjeblik.
Kom ned.
Skynd Dem. Det bliver varmt.
Lad os finde Deres barn.
Der er Deres unge. En lille pige? Endnu bedre.
Farvel med Dem. Vi skal huske at være menneskelige.
Leder De efter nogen? De er vist en god herre. Hvis er barnet?
Der sad en kvinde i mørkt tøj med børn lige her. Hvor er hun nu?
- Det må være Anferovas. - Det må være Marija Nikolajevnas.
- Han siger kvinde. Hun er en dame. - Hun flygtede, da de ulve kom.
Det er nogle flotte støvler.
Tag barnet. Giv hende til dem.
Lad den kvinde være!
Anhold ham!
Han har en kniv, løjtnant.
- De bliver stillet for en krigsret. - Han ligner en brandstifter.
- Tag ham med. - Han ligner ikke en mand af folket.
Af sted!
Hvad gør jeg med barnet, hvis det ikke er deres?
Hvad vil hun?
Hvad hun vil?
Hun bærer mit barn, som jeg har reddet fra flammerne.
Farvel!
Hurtigere. Fremad.
Lad det falde!
Skynd jer. Intet skal stå tilbage.
"Deres elskværdige majestæt
Det sorgløse luksusliv i Skt. Petersborg -
- der kun var hjemsøgt af spøgelser og livet selv, fortsatte uanfægtet.
Og det krævede stor ihærdighed at forstå -
- hvor faretruende og svær situationen var -
- for det russiske folk.
l Sjerers salon var der oplæsning af et brev -
- der var sendt til tsaren sammen med et ikon med Skt. Sergey.
“Lad den uforskammede og respektløse Goliat -
-fra Frankrigs grænser-
- omringe det russiske rige -
- med dødens rædsler.
Men den russiske David
En anden nyhed for Skt. Petersborg -
- var Helene Bezukhov pludselige død.
“Det er yderst uheldigt, at jeg på grund af mit dårlige helbred-
- er ude af stand til at have fornøjelsen af
Hvem er De?
Jeg kender denne mand.
Det kan De ikke gøre, general. Jeg har aldrig mødt Dem.
Han er russisk spion.
Nej, Deres Højhed! De kan ikke kende mig.
Jeg har aldrig forladt Moskva.
Deres navn?
Bezukhov.
Hvordan kan De bevise, at De ikke lyver?
Min herre
Hvordan kan De bevise -
- at De ikke lyver?
Kaptajn Ramballe -
-fra det 13. regiment kender mig.
Hvad gør vi med ham?
- Min herre - Kejseren venter Dem til middag.
Før ham ud.
- Min herre Hvad gør vi ved ham? - Tag ham med.
Ja. gør det.
Der har vi dem.
I kejserens og kongens navn -
- på denne ottende dag i september 1812 -
- har krigsretten dømt de anklagede -
- til døden ved skydning.
Hvem er det, der piner mig, dræber mig, tager mit liv -
- med alle mine minder, ambitioner og håb?
Hvem er det, der gør det?
0g fyr!
Hvem er det, der gør det? De lider alle som jeg.
Hvem er det, der gør det?
Ingen. Det er ordenshåndhævelse.
Uheldige omstændigheder.
Spring tyksakken over.
Nej, i må ikke! l må ikke!
Har De set megen ulykke, min herre?
Vær ikke trist.
Ulykken varer en time -
- men De har et helt liv at leve i.
Hvem er du, soldat?
Vi er fra Apsjeron-regimentet. Jeg var nær død af feber.
Tyve af soldaterne lå syge.
Vi havde aldrig troet, aldrig forestillet os
Det havde vi aldrig troet.
Der kom den lille tøs. Hun kan huske mig.
Her, tag en bid, min herre.
Der var suppe til aftensmad. Kartoflerne er prima.
Spiser De dem bare sådan?
Prøv sådan her.
Prima kartofler.
Det er fint sådan her.
Men hvorfor skød de de stakler?
Den sidste var ikke mere end tyve år.
Hvor der fældes dom -
- hersker også uretfærdighed.
Har du været her længe?
Siden søndag. Jeg blev hentet på et hospital i Moskva.
Jeg hedder Platon Karatajev.
Men jeg bliver bare kaldt Knag.
- Er det trist at være her? - Ja, hvad ellers.
Moskva er alle byers moder.
Man kan ikke lade være at længes efter det.
Maddiken æder af kålen -
- men dør, før den er færdig.
Hvad sagde du?
Det er ikke op til os. Det er Guds vilje.
Men dog, du må da være søvnig.
Har du fået varmen, min tøs?
Lad mig hvile under en sten, eller rejs mig op igen, åh herre.
FyrstAndrej vidste ikke blot, at han skulle dø -
- men han følte allerede, at han var halvt død.
Det var en sidste åndelig kamp -
- mellem liv og død -
- og døden vandt.
Tålmodig og utynget afventede han det, der lå forude:
Det truende -
- det evige -
- det ukendte og det fjerne
Sover De ikke?
Nej-
Jeg har ligget og betragtet Dem længe.
Jeg elsker Dem altfor højt.
- Mere end noget andet - Og jeg? Hvorfor alt for meget?
Hvorfor alt for meget?
Hvad tror De
dybt inde
i Deres hjerte
- Overlever jeg? - Det er jeg sikker på!
Hvor ville det være skønt.
Men De har ikke sovet.
Prøv nu at sove.
Ja, det var døden.
Jeg døde. Og jeg vågnede igen.
Død er opvägning.
Goddag, Marie.
Hvordan kom du hertil?
Har du Nikolaj med?
Græder du for Nikolaj?
Du skal ikke græde her.
Jeg ville blive forbandet af eftertiden -
- hvis 'm hm betragtet som ophavsmanden -
- til en hvilken som helst form for studehandel.
Sådan er vort folks vilje.
Han bad om fred.
Men han fik enten et negativt svar-
- eller slet intet svar.
Kz/tuzov følte i hele sit væsen -
- at det frygtelige slag ved Borodino -
- som han sammen med det russiske folk havde brugt alle kræfter på -
- måtte have været altødelæggende. Men han manglede beviser.
Jeg kommer fra Dokhturov og Aleksej Petrovitj.
Kom nærmere.
Hvilke nyheder har du med?
Har Napoleon forladt Moskva?
Passer det virkelig?
Napoleon har forladt Moskva, Deres Excellence.
Hans fortrop er i Fominsk.
Du store skaber.
Du har hørt vore bønner.
Rusland er reddet.
Platon! Hvad venter du på? Følg efter de andre.
Op at stå med dig.
Hunden er her. Men Platon?
De begyndte at lede efter den gamle mand -
- der havde lidt til ingen verdens nytte.
Men Gud havde været barmhjertig. Han var død.
Sådan er livet.
Karatajev var væk
en gang for alle.
Hvor er det dog simpelt og klart. Hvordan kunne jeg ikke se det før?
Livet er alt.
Stop! Vend om!
Af sted!
Soldaten lod mig ikke slippe forbi.
De har fanget mig. Lukket munden på mig.
De holdt mig fanget.
Hvem, mig? Mig?
Mig. Min udødelige sjæl.
Og alt, hvad der er mit!
Alt, hvad der er i mig.
Alt, hvad jeg er!
Fra generalen. Beklager, det er ikke helt tørt.
Er det en fange? Har I været i kamp? Må jeg tale med ham?
Røsten Vem!
Hvorfor sagde du ikke noget?
Må jeg gerne blive hos jer i dag?
Jeg fik at vide, at jeg skulle blive klogere, så det forsøger jeg.
I må indvie mig i det allervigtigste.
- Skidt med medaljer. Bare - Det allervigtigste.
Men lad mig få kommandoen.
Hvad skulle der ske?
- Her er en kniv til Dem. - Det er en god kniv.
Behold den bare. Jeg har flere. Ah, jeg glemte noget.
Jeg har dejlige rosiner.
Jeg købte ti pund. Jeg elsker søde sager.
Tag bare.
Skal De ikke have en kaffekande? Jeg købte en af handelsmanden.
Han har mange fine ting. Man kan gøre en god handel.
Jeg skal nok sende en til Dem.
Må jeg hente den dreng, der blev taget til fange?
- Må han få lidt at spise? - Ja, den stakkels dreng.
Hent ham. Han hedder Vincent.
Skønt.
Fantastisk.
En typisk Rostov.
Kom indenfor.
Tak, min herre.
Goddag, mine herrer.
Tak, mine herrer.
Nå, Karabakh, i morgen skal vi gøre en god figur.
Sover De ikke?
Nej-
Du er Likhatjov, ikke?
Jeg sover aldrig før et slag.
Er flintestenene i din pistol ikke ved at være slidt?
Nej-
Jeg har nogle med. Tag bare.
Jeg vil gerne gøre tingene ordentligt.
Andre sjusker Og fortryder bagefter. Ikke jeg.
Netop.
Vil du hvæsse min sabel? Den er blevet sløv.
- Gider du? - Selvfølgelig.
Sover mændene?
Ja, nogle gør, andre gør ikke.
Hvad med Vincent?
Han sover. Frygt gør folk søvnige.
Selvfølgelig drømmer jeg. Det er inde i mit hoved.
Så er den klar.
Du kan kløve en franskmand i to med den.
Gør, som jeg siger, og lad være med at gå fremad.
Signalet!
Vent på infanteriet!
Vent? Hurra!
- Død i tjenesten. - Petja!
Min søn!
Nej, det passer ikke!
Kald på Natasja! Det passer ikke!
Gå med jer, alle sammen! Det passer ikke!
- Mor! Min kære! - Nej, det passer ikke.
Nej! Nej! Det passer ikke!
Natasja, elsker du mig?
Siger du sandheden?
Mor!
Under navnet fyrsten af Vicenza -
-forlod Napoleon sin hær og tog til Paris.
Soldater! Jeg vil gøre som lovet.
Jeg ønskede, at I skulle se jeres kejser-
- omgivet af en pragt og hæder, der svarer til den magt-
-som verdens største nation besidder.
Soldater! I har besejret og knust dem -
- der ville have angrebet min krone.
I sandhed: Gud har givet mig den.
Ve den, der forsøger at tage den væk.
Jeres opgave er ikke kun at forsvare grænserne -
- men at føre krig i fjendeland.
Soldater. Jeg talte i jeres navn -
- da jeg svor på at bringe fred til Frankrig.
I har sejret i Holland, ved Rhinen, i Italien -
- og dikteret fred ved Wiens bymure.
Soldater! Kun ad ærens veje -
- ønsker I at vende hjem til Frankrig.
Kun med triumf skal vi vise os i hjemlandet.
Soldater. Dette er det slag, I har eftertragtet.
Sejren er i jeres hænder.
Vi vil snart kunne vende hjem igen.
Kæmp, som I kæmpede ved at Austerlitz, Friedland -
- Vitebsk Og Smolensk.
Og må eftertiden huske hver eneste af jer med ordene:
“Han var med i slaget ved Moskva!“
Og velsignet være det folk -
- som i prøvelsens time -
- uden at kende reglerne eller have erfaring fra lignende situationer-
-ganske enkelt hæver køllen -
- og slår med den -
- indtil følelsen af ydmygelse og hævn i deres sjæl-
- afløses af foragt og medlidenhed.
Han er kaptajn Ramballes ordonnans.
Han er officer. Han skal have varmen.
Tag ham hen til obersten.
Åh, mine kære venner.
Det er tapre mænd. Mine gode venner.
Kom. Drik.
Det skal nok gå.
Henrik 4. længe leve
vor tapre konge længe leve.
Jeg er lærenem. Lad mig prøve.
Henrik 4. længe leve.
Vor tapre konge længe leve.
Han er en mægtig krabat
med tredobbelt talent.
Han kan drikke, han kan slås
Og være en farlig karl.
Jeg elsker piger
Og jeg elsker god vin.
Jeg elsker piger
Og jeg elsker god vin.
Fra vore prægtige fyre
hør hele dette refræn.
Jeg elsker piger
Og jeg elsker god vin.
Færre krigsherrer
ville have bragt mindre ulykke
færre krigsherrer
ville have bragt mindre ulykke
over familierne
De er mennesker ligesom os. De har også marker med korn
Sikke en masse stjerner!
Det er tegn på, at høsten bliver god.
Længere ned. De skal længere ned.
Sådan. Hurra, drenge!
Jeg takker jer alle -
- for jeres store og loyale indsats.
Vores sejr er fuldstændig.
Rusland vil ikke glemme jer.
Jeres berømmelse vil give genlyd i historien!
Hurra!
Jeg ved, at det er hårdt for jer.
Men der er ingen udvej. Tålmodighed. Det skal nok gå over.
Vi følger vores gæster til dørs, og så skal vi hvile.
Det er hårdt for jer. Men I er hjemme.
De andre derimod
I har set, hvor dybt de synker.
Det er værre end betlere.
Mens de var stærke, skånede vi ikke os selv.
Men nu kan vi skåne dem.
De er også mennesker-
- ikke, drenge?
Men til syvende og sidst: Hvem inviterede dem hertil?
De er selv ude om det, de svin!
Først nu har Pierre erkendt, ikke med fornuften -
- men med hele sit liv Og væsen -
- at mennesket er skabt til lykke.
Glædesfyldt tænkte han over livet, det store, omskiftelige -
- ufattelige, uendelige liv.
Så mødes vi igen.
Han talte ofte om Dem til sidst.
Jeg blev så glad, da jeg hørte, at De var i sikkerhed.
Det var den første gode nyhed i lang tid.
Jeg vidste slet intet om ham.
Jeg troede, han var blevet dræbt.
Det, jeg hørte, hørte jeg kun fra andre.
Jeg ved kun, at han kom ind hos familien Rostov.
Hvilket sammentræf.
Kan De kende hende?
Hvis jeg ikke var den, jeg er -
- men den smukkeste, klogeste og bedste mand i verden -
- og tilmed fri -
- så ville jeg straks falde på knæ og anmode om Deres hånd -
- og Deres kærlighed.
Hurra for hele verden!
Hele verden længe leve!
Hurra for hele verden!
Gå hånd i hånd -
- alle jer, der værdsætter det gode.
Og lad der kun være én standard:
De aktive dyder.
Tanker, der har store konsekvenser, er altid enkle.
jeg nåede frem til -
- at hvis fordærvede mennesker finder styrke i fællesskaber -
- så må hæderlige mennesker jo gøre det samme.
Så enkelt er det.
SLUT
Filmen er restaureret og digitaliseret af Mosfilm i 2000
Restaurering under ledelse af Karen Sjakhnazarov
Danske tekster: René Wad Andersen bearbejdet af schalke03 in DK